Kære hr. Inman.
I begyndelsen talte jeg dage -
- så måneder.
Jeg regner ikke med noget mere.
Nu har jeg blot et håb om, at De vender tilbage.
Jeg gruer for, at i de år, der er gået, siden vi så hinanden -
- har denne krig, denne grusomme krig -
- forandret os begge til det ukendelige.
TILBAGE TIL COLD MOUNTAIN
I borgerkrigens sidste kapitel -
- lagde nordstatstropperne sprængstoffer under sydstaternes forsvarslinjer.
Belejringen af Petersburg, juli 1864.
Sydstaterne afventer et angreb.
Staklen er fra Alabama.
Han er langt væk hjemmefra.
Hvorfor angriber yankee'erne ikke bare?
Har du nogen trøjer?
Det er Mo Oakleys knægt.
Han kan ikke være gammel nok til at kæmpe, vel?
- Godmorgen. - Godmorgen, knægt.
Jeg har nogle støvler og jakker.
Vil du have den?
Jeg tænker på vort flygtige møde -
- og ville ønske, det stod til at ændre.
Min forlegne natur... de ting, der ikke blev sagt.
Sådan.
Der er nok til at sprænge hul i himlen.
Ja, en ægte godmorgenhilsen fra yankee'erne.
Din bog er i en sørgelig forfatning.
Det er vi også. Vi har set for megen krig.
Oakley...
Bare rolig, knægt. Yankee-drengene har butikstider.
De har ikke åbent endnu.
Dæk det til.
Hvor kommer du fra?
- Så er der morgenmad! - Det er min!
Nallerne væk!
Da min far og jeg kom til Cold Mountain -
- var jeg utilpas ved mit udseende. Det hørte slet ikke hjemme der.
Men jeg var lykkelig for at slippe væk fra Charleston -
- og en verden med slaver, korsetter og bomuld.
- Hvad tror I fjolser, I skal slås for? - Syden.
Det her søm er nordstatssoldaterne.
Det her søm er et yankee-kranium.
Sydstaterne ligger dernede.
Jeg troede ikke, du var Lincoln-elsker.
Når jeg er færdig med den her kirke, skal jeg dræbe nogle yankee'er.
Vi kæmper, for at de rige kan have slaver.
Der har vi præsten.
Ben, vil De give min datter en hånd?
- Du milde skaber! Se lige den hat. - Se, hvad den sidder på.
Oakley, ræk mig hammeren.
Hun er en ægte sydstatsblomst.
- Hr. Swanger, godmorgen! - Godmorgen, pastor.
Esco, De kan godt huske min datter.
- Frøken Monroe. - Godmorgen.
Godmorgen. Det går jo fortrinligt!
Fru Swanger, fru Castlereagh...
De må have mig undskyldt.
I Charleston ville menigheden stadig skændes om -
- hvor store vinduerne skulle være.
Frøken Monroe, jeg tænkte netop på Dem.
Cold Mountain må virke som verdens ende.
Nej, slet ikke. Her er meget smukt.
De gør os alle til skamme.
Mændene her troede, de vidste, hvad en kvinde var -
- og så kom De.
Det tvivler jeg nu på.
Hvis De sagde et ord til et af de fjolser -
- kunne jeg få pløjet min mark.
- Hvem som helst af dem? - Nej.
Især ham dér. Oppe på tagspærene.
Han siger aldrig så meget som et kvæk.
Han har presset mig, siden den dag, De kom.
- Får De Deres mark pløjet? - Ja.
Godmorgen. Jeg hedder Ada Monroe.
Inman.
Inman...
W.P. Inman.
W.P. Inman...
Det bliver ikke bedre af at blive gentaget.
Folk kalder mig Inman.
Det var ligegodt sørens! Inman taler.
Hvis De tog et glas cider, ville Deres venner nok holde op med at stirre...
... Inman.
Du er bare misundelig...
Tak.
Hvad bestiller De?
Arbejder med træ.
Går på jagt.
Jeg arbejder mest med træ.
Pløjer De marker?
Jeg kan godt pløje en mark.
Var der noget særligt, De ville sige til mig?
Der er ikke noget, der falder mig ind.
Jeg siger tak for cideren.
Tilbage!
- Tilbage! - De er sgu fanget i det gale krater!
Hele planen har givet bagslag!
Send yankee'erne lige lukt i helvede!
Drej kanonen!
Hent flere geværer!
De har gravet deres egen grav!
Nu har vi dem, drenge!
Det er som at skyde kalkuner!
Hvabehar?
Det er som at skyde kalkuner. De har fanget sig selv i et hul.
Nu er fanden løs!
Oakley!
Inman!
Inman.
Jeg har dig!
Jeg fik ram på nogle stykker. Så du det?
Ja.
Dør jeg?
Dine forældre kan være stolte af dig.
Ham her siger, han vil spille, lige hvad det skal være.
Hvad med "Bonaparte's Retreat"?
Nej, spil noget sødt.
Som en pige, der venter på mig.
- Du hørte, hvad han sagde. - Jeg kan kun et par sange.
Som når man er oppe ved Bishop's Creek... og man er tørstig...
... og vandet er så dejlig koldt.
Den slags musik kender jeg ikke.
Jeg kommer hjem til Cold Mountain før dig.
Godmorgen, Sally!
Det lyder sandt for dyden dejligt.
Det er mit klaver.
Jeg har savnet det.
Tak, for resten.
Inman er i fuld gang med min mark.
Jamen kæreste dog!
Og han havde intet at sige.
Han var lykkelig.
Var han virkelig?
Er mændene i Charleston så anderledes?
Mændene?
Det ved jeg ikke.
Hvis du godt kan lide ham, så gå hen og sig godmorgen.
Jeg må videre.
Kom så!
Min kære datter, Ada -
- som har givet afkald på så meget for at hjælpe mig i min præstegerning -
- og som er mit ét og alt.
Venner, vi er begge ovenud lykkelige over at have mulighed for -
- at takke jer inderligt for jeres varme velkomst -
- og først og fremmest for sådan en fornem kirke.
Tak og Gud velsigne jer.
Vores dør står altid åben for hver og en af jer når som helst.
Velkommen.
Esco...
Hjalp den herre med byggeriet?
Ham dér? Nej, det er Teague.
Engang ejede Teague-familien hele Cold Mountain.
Min gård, Deres gård... det hele tilhørte hans bedstefar.
Teague ville have gården, og De fik den.
Nu lurer han på en chance.
Han kan kun få en chance for at fejre et flot stykke arbejde.
Og det er godt i disse tider.
- Frøken Monroe... - Tak.
Vil De slet ikke indenfor?
Jeg er mere våd end en fisk.
- Vi har ild i pejsen. - Jeg klarer mig.
De bærer altid på en bakke.
Jeg skal ud med sodavand til negrene.
Jeg hører, De melder Dem til hæren. Er det sandt?
Hvis der udbryder krig, kæmper vi alle.
- Har De fået lavet et billede? - Hvabehar?
Et ferrotypi, hvor De praler med Deres musket og Deres heltemod.
De gør grin med mig.
Jeg kender Dem ikke.
Det lyder helt forkert.
Jeg ville ønske, det var nok at stå her.
Uden ordene.
Det er det.
Se op på himlen.
Hvilken farve har den?
Eller se, hvordan høgen flyver.
Eller man vågner...
... med smerter i ribbenene af at tænke så meget på en.
Hvad kaldes det?
Nu skal jeg.
Jeg kan ikke blive meget mere våd.
Hvad nu, hvis De bliver dræbt, og jeg aldrig får Dem at se igen?
De sagde, at jeg efter et par år dårligt ville huske Deres navn.
Inman.
Der er gået over tre år, og jeg kan stadig huske Deres navn.
Soldater...
Bliv siddende.
I bliver nævnt i min rapport.
I mænd fra Cold Mountain har endnu en gang ydet en heltemodig indsats.
I træerne er der yankee'er, som ikke er sluppet væk.
Hvis de bliver der, kan de uden videre plaffe os ned i morgen tidlig.
Løb den vej rundt.
- Hvor mange er der? - Under træerne!
- Kom så! - Butcher er ramt!
Lad ham ligge! Det er ude med ham!
Løb!
Indstil skydningen!
Det er os!
Indstil skydningen!
Det bringer efter sigende held... en fugl fanget indenfor.
Jeg beklager.
Vi kan gå ind lige om lidt.
- Hr. Inman. - Pastor.
- Hvad kan jeg gøre for Dem? - Jeg har nogle noder.
De har tilhørt min far. Jeg kan ikke bruge dem til noget.
Tak.
- Kom indenfor. - Jeg må videre.
Hr. Inman trives bedst udendørs.
Måske skulle vi spadsere en tur.
Fortræffelig idé.
Nu skal jeg hente din hat.
Jeg slæbte min datter 600 kilometer fra Charleston til Cold Mountain -
- fordi lægerne har sagt -
- jeg har et svagt bryst, og luften skal efter sigende gøre mig godt.
Men det er udsigten, der helbreder.
Det er det, folk siger, vi kæmper for. At bevare det.
Jeg agter ikke at prædike krig i min kirke, hr. Inman.
Gud er nok træt af at blive påkaldt af begge parter i en tvist.
Ja, det er Gud nok.
Tak.
Spillede Deres far klaver?
Ja. Han var lærer.
- Er Deres far i live, hr. Inman? - Nej.
- Hvad med Deres mor? - Nej. Hun døde, da jeg blev født.
- Borgerkrig! - North Carolina har forladt Unionen.
Vi har fået vores krig!
Det var på tide!
Inman! Så er vi klar til kamp!
Vi fik vores krig!
Så fik De Deres krig.
Ada.
Det er en stor dag for North Carolina.
De, der følger Lincoln eller taler for at frigive slaverne -
- må hellere sove med ét øje åbent.
For måske kommer bøhmanden.
Er De blevet lovens håndhæver?
Netop, sønnike.
Haywood Countys hjemmeværn. Og jeg håndhæver loven fra nu af.
Drag I nu i krig.
Vi skal nok passe på jeres kære.
Teague, hvorfor skal du ikke i krig?
Han er for gammel.
Der er nok mere trygt i Charleston.
Hvem skulle så vente på Dem?
Længe leve North Carolina! Længe leve syden!
Det er Inmans!
Jeg har den. Han er her.
De fandt den bog, du har spurgt om.
Vent!
Jeg fandt denne bog, som De kan tage med.
Af William Bartram.
Den skulle vist være god.
Han skriver vist om disse egne, så...
Tak.
Og dette.
Jeg smiler ikke.
Jeg ved ikke, hvordan man bærer sig ad...
... med at holde et smil.
- Ada... - Hvad?
Han er tilbage om en måned!
Kys hende fra mig!
Kom så!
Jeg venter på Dem.
- Det ser godt ud, Butcher! - Kom med nogle yankee-skalpe!
Kig ud ad vinduet. Se, hvad disse stakkels tåber lader livet for.
Hvor mange ville stadig miste et ben for den rige mands slave?
De fleste af dem er døde i morgen.
De stædige inden i morgen aften.
Ude på gårdspladsen er der flere, som venter på en seng -
- så ethvert ord er en velsignelse.
Det er varmen. Beklager. Der går råd i dem.
- Pigeon River... - Hvordan går det, min dreng?
Cold Mountain...
Undskyld... Vil De have vand?
Cold Mountain.
Cold Mountain?
Cold Mountain.
Bliver du ængstelig, når du ikke hører fra ham?
Fra hr. Inman.
Ja.
Men så regnede jeg på, hvor mange ord -
- der er blevet vekslet mellem hr. Inman og mig.
Det er ikke mange.
Men jeg tænker på ham, far. Uafbrudt.
Jeg mistede din mor efter 22 måneders ægteskab.
Det var nok til et helt liv.
Det var det sidste af skinken.
- Det var udsøgt. - Jeg må lære at lave mad.
Jeg tænkte på at sige noget i kirken.
Måske vil nogle af kvinderne hjælpe.
Folk skal ikke komme og lave mad for mig.
Jeg fortryder det bitterligt.
Jeg skulle have opfostret dig mindre som en kammerat -
- og mere som en ung kvinde.
Undskyld, Ada. Og jeg er ked af, at jeg har slæbt dig med herud.
Jeg er ikke ked af det.
Jeg vil følge dig overalt.
Til Mongoliet...
Men uden nogen til det praktiske -
- og intet at købe og at købe med -
- ved jeg ikke, hvordan vi skal klare endnu en vinter.
Vil du spille noget fredfyldt -
- mens jeg læser min prædiken?
Der er for fugtigt herude. Kom ind.
Nej. Jeg kan godt lide det.
Far, tag dugen med ind.
Kom ind, før du drukner!
De har fået brev.
Fra North Carolina.
Det kommer langvejsfra.
Det er ikke af nyere dato.
Det er skrevet sidste vinter.
Jeg kan ikke læse, hvem det er fra.
"Kære hr. Inman..."
Siden De er rejst, er tiden blevet udmålt i bitre kapitler.
I efteråret døde min stakkels far.
Vores gård i Black Cove står tom.
Alle huse i disse bjerge er ramt af tragedien.
Hver dag gruer man for at se, hvem der er faldet...
Hvem der ikke vender tilbage fra den grusomme krig.
Og Dem har jeg intet hørt fra.
Er De i live? Jeg beder til Gud og håber.
Krigen tabes på slagmarken -
- og tabes endnu en gang af dem, der er blevet hjemme.
Han kommer ikke tilbage.
Det må du vide inderst inde.
Se på mig.
Jeg er ikke det rene ingenting.
Jeg venter stadig -
- som jeg lovede.
Men jeg er alene og aner ikke mine levende råd.
Jeg skammer mig over at tage fra dem, der har mindst råd til at give.
Ada! Det er Sally!
Se, hvordan her ser ud.
Stil den på verandaen.
Hun har sluppet slaverne fri, og nu -
- har staklen intet i denne verden og venter på et spøgelse.
Væk!
Det sidste, der holder mig oppe, er troen på Dem...
... og troen på, at jeg får Dem at se igen.
Så nu siger jeg det til Dem, så tydeligt som jeg kan:
Hvis De kæmper, så hold op med at kæmpe.
Hvis De marcherer, så hold op med at marchere.
"Kom tilbage til mig."
"Kom tilbage og føj mig i mit ønske."
Kom tilbage til mig.
Kom tilbage og føj mig i mit ønske.
Sårede må ikke forlade hospitalsområdet!
De sender os tilbage for at slås...
Køb jeres jordnødder hos den blinde!
Få jeres varme nødder her!
Går det fremad, soldat?
Det lader til det.
Jeg ville ikke skynde mig. Krigen synger på sidste vers.
Du behøver ikke hjælpe til med at tabe den.
I har ti minutter -
- til at blive klippet og barberet!
Jeg har villet spørge, hvor du blev såret henne.
Før jeg blev født.
Jeg har aldrig skuet noget i denne verden.
Hverken et træ, et skydevåben eller en kvinde.
Men jeg har haft fingre i alle tre dele.
Hvad ville du give for det?
For at kunne se i ti minutter?
Ti minutter?
Jeg ville ikke give en rød reje.
- Jeg ville bare blive bitter. - Det er jeg blevet.
Det var ikke sådan ment.
Du sagde ti minutter.
Det er det at få det hele og så miste det, jeg taler om.
Så er vi ikke enige.
Der er ikke meget, jeg ikke ville give for ti minutter et sted.
Et sted eller et menneske.
Pas nu godt på dig selv.
De skyder mænd, der stikker af.
Efter ordre fra Zebulon Vance, guvernør i den storslåede stat North Carolina -
- gør enhver soldat, som deserterer, sig skyldig i landsforræderi -
- og skal jages som en køter.
Enhver, som huser en desertør, er ligeledes landsforræder.
Hjemmeværnet bemyndiges til at trænge ind hvor som helst -
- frit og uden varsel.
Kaptajn Teague skal bruge flere frivillige.
Enhver mand, der grundet alder eller sygdom ikke kan kæmpe -
- kan hjælpe amtet i kampen mod nordstatssoldater og forrædere.
- Er der noget brev til mig? - Nej.
Vi får næsten ingen post.
Bare vi snart taber.
De siger, at mindre end en ud af ti kommer hjem.
Teague og hans rakkerpak spiller med musklerne.
- De er værre end yankee'erne. - Må jeg tale med Dem?
Det har været pastor Monroes.
Jeg ved ikke, hvem der vil have et ur.
Hvem kan udholde at se på klokken?
Jeg har lidt saltet flæsk, du kan få.
Behold du bare din fars ur.
Tak.
Jeg talte med nogle af kvinderne om -
- at se til dig. Det er hårdt, men...
Nej nej. Jeg klarer det fint, uanset hvad man siger.
Jeg er meget glad for flæsket...
... som jeg naturligvis agter at betale for.
Er alt i orden?
Ada!
Jamen, Ada, du er jo helt afpillet.
- Du kommer med ind. - Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke leve på din venlighed.
Kom nu. Jeg laver ragout.
Det ville være en ære.
Esco vil have mad snart.
Jeg vil bare gerne stoppe.
Sidde på verandaen med Sal og se mine drenge i marken -
- og råbe "godt klaret" en gang i timen.
Det bliver en god dag, når de kommer.
Hvad med din familie i Charleston?
Der er ingen familie.
Og der er ingen penge.
Min far havde nogle værdipapirer.
De er naturligvis værdiløse nu.
Krigen...
De er ikke noget værd.
Jeg har ingen andre steder at tage hen.
Jeg vil ikke rejse.
Du venter på en mand...
- Se ned i vores brønd... - Esco!
Det skulle hun da gøre!
Hvis man ser ned i vores brønd med et spejl -
- ser man fremtiden.
Du gør det da. Hun gør det.
Hvad for et spejl?
- Vi holder det for dig. Hold fast. - Jeg har hende.
Vi har dig.
Kan du se noget?
Det ved jeg ikke.
Jeg har prøvet mange gange at se, om mine drenge kommer hjem.
Jeg har ikke set et pløk.
Er alt i orden? Ada?
Hvad skete der?
Hvad så du?
I går så jeg Dem komme tilbage til mig.
Eller det troede jeg.
Men jeg lå hen over Sally Swangers brønd...
... som en gal kvinde, der stirrede på dens hemmeligheder.
Var det Dem, jeg så komme hjem, eller var det Deres spøgelse?
Efter al den tid ved jeg, at jeg må lære at overleve på egen hånd -
- og affinde mig med, De ikke vender tilbage.
Men det kan jeg ikke. Jeg kan ikke.
De køer skal malkes.
Hvis det brev ikke haster, så haster det med køerne.
Jeg kender dig ikke.
Swanger sagde, du mangler hjælp.
Her er jeg.
Jeg har brug for hjælp, men fra en arbejdsmand.
Der skal pløjes og tages fat.
Der er sket en misforståelse.
- Hvad skal du med riven? - Riven?
Du bruger den ikke i haven.
Har du en hest? Jeg kan pløje hele dagen.
Og ingen mand er bedre end mig -
- for der er ingen mand på egnen, som ikke er gammel eller skurkagtig.
- Jeg ved, hvordan det står til. - Hvordan det står til?
Taler jeg utydeligt? Du gentager alt, hvad jeg siger.
Penge har aldrig sagt mig noget, og nu er de ikke en tøddel værd.
Jeg vil have kost og logi og spise ved dit bord.
- Jeg er ikke tjenestepige. - Du er ikke tjenestepige.
Folk må selv tømme natpotten.
Og jeg arbejder ikke, mens du sidder og ser på.
- Godt... - Betyder det ja eller nej?
Der er en hane. Han er djævlen.
Han farer hele tiden på mig.
Han er Lucifer selv.
Jeg hader rasende haner.
Du skal ikke...
Ruby Thewes... Jeg kender dit navn.
Lad os smide ham i en gryde.
Du er min engel.
Min sommerfugl.
Flyv væk.
Min elskede.
Gud, tilgiv min gerning.
Undskyld.
Jeg sender dig til et bedre sted.
Flyv væk.
Lad være med det.
Skyd ikke. Jeg er en Guds mand.
- Jeg har dræbt adskillige af slagsen. - Jeg er Guds tjener.
Hvorfor skulle Gud ville smide en kvinde ned i en kløft?
En slavekvinde. Kan du se det i dette lys?
- Sort som en spand tjære. - Er hun død?
Nej, jeg har bedøvet hende. Ligesom med en sommerfugl.
Og jeg holder af hende. Det er det værste.
Hun bærer mit uægte barn.
Gå væk derfra.
Jeg beder Dem.
De må hellere skyde hovedet af mig end aflevere mig her.
Læg hende tilbage, hvor hun sover.
Så lyncher min menighed mig -
- for at avle et uægte barn, mens jeg er deres præst.
Vi er en streng menighed.
Vi har straffet folk for at fatte violinen på hviledagen!
Ville De så slå hende ihjel, fordi hun er slave?
Der er en bagdør. Vis nåde.
Tak.
Jeg var ved at begå en grusom fejltagelse.
Jeg må hellere gå op til min kone.
Hun vågner ved den mindste larm.
Hvor er der papir og blyant?
Ada!
Er du vågen?
Ja...
- Det er stadig mørkt. - Sig det til køerne! Klokken er mange!
Er du klar?
Jeg må spise noget.
Så stå tidligere op. Hvad er det?
En roman.
Hvis du vil gå rundt med en bog, så tag en, du kan skrive i.
Vi har vores egen historie...
Den hedder "Black Cove-gården: En katastrofe!"
Jeg kan stave til det. Jeg har lært det i skolen ligesom dig.
Det var et af de første ord, jeg lærte.
Ruby Thewes, du er en k-a-t-a-s-t-r-o-f-e.
Jeg gik i skole i tre år, indtil min far...
Må han hvile i fred, som han har gjort hele livet.
Han har altid hvilet sig. Han blev født træt. Han besluttede, at jeg kunne gøre -
- mere nytte andetsteds end foran skrivetavlen.
Nummer et. Vi skal anlægge en have til vinterafgrøderne.
Kålrabi ligger her, løg, kål...
Grønkål.
Nummer to. Taget på laden skal repareres.
Har vi en mukkert og en spaltekniv?
En mukkert?
M-u-k-k-e-r-t!
Nummer tre. Ryd og pløj marken her.
De har ikke taget skade af at stå. De kan godt høstes nu.
Nummer femten.
- Seksten. - Nummer seksten...
Plant græskar for at tiltrække svaler.
Så forsvinder kragerne.
En ting, her er nok af, er krager.
Luk leddet.
En dollar for et æg.
Jeg har ikke noget udestående med jer.
Er jeg i nærheden af Cape Fear River?
Hjemmeværnet! Kom her!
De løber ud i marken!
Jeg kan få dig væk.
Jeg formoder, det er hjemmeværnet, der er efter dig.
De er på jagt efter desertører.
Og du skal ikke gå den vej.
Så møder du halvdelen af byen, som vil hænge mig takket være dig.
Jeg skulle have skudt dig!
Jeg ved, hvor man kan blive sejlet over floden.
Du kan også være stædig, til du dør.
Hvis det er en fælde...
Jeg gør blot min kristne pligt.
- Har I penge? - Fem dollars.
For fem dollars gav jeg ikke en tørstende mand en tår flodvand.
Der står "overfart fem dollars".
Alle, der kommer herned, er på flugt.
Vil I vente på jeres venner?
Du kan få 30 sydstatsdollars.
- Kom så. - Hvad de så end er værd.
De klippede mit hår af.
Det var hårdt.
Jeg var stolt af mit hår.
Jeg havde krøller.
Men jeg havde fortjent det.
Jeg er pastor Veasey. Har jeg set dig i kirken?
Nej. Og det kommer du heller ikke til.
For tiden er det Djævlen, der bestemmer slagets gang.
For 30 dollars til trækker jeg kjolen op over hovedet.
Har vi 30 dollars?
Duk dig.
- Hvad er det for noget træ? - Det ved jeg ikke.
Fyrretræ. Hvor er nord?
Nord...
Nævn tre urter, som kan vokse vildt her.
Det kan jeg ikke.
Jeg kan tale om landbrug på latin.
Jeg kan læse fransk.
Jeg kan snøre et korset, Gud bedre det!
Jeg kender samtlige store floder i Europa -
- men ikke en å her på egnen.
Jeg kan brodere, men ikke stoppe!
Jeg kan arrangere blomster, men ikke dyrke dem!
Hvis noget havde en nyttig funktion -
- passede det sig ikke for mig.
Hvorfor ikke?
Du kan sige "hvorfor" til næsten alt, hvad der har med mig at gøre.
Dette hegn er det første, jeg har lavet -
- som kan give et synligt resultat.
Har du så aldrig lagt benene om ham Inman?
Kom så!
Hvis vi tænker os om, klarer vi vinteren.
Jeg fik gamle Roy til at give mig ti får -
- for jeg sagde, de var så små -
- at de tilsammen ikke var større end seks ordentlige får.
Min far ville så gerne have får.
Engang lod jeg mig klippe for penge.
Min far fik to dollars for håret.
Det blev brugt til en paryk til en rigmand i Raleigh.
Jeg er ked af, at du skulle af med klaveret.
Det var min egen idé.
Stobrod kaldte sig musiker.
Det var min far... Han kunne spille seks melodier.
Han blev skudt og dræbt i Petersburg.
Han behandlede mig som sin ged eller et kreatur tøjret til en pæl.
Engang gik han fra mig. Oppe i bjergene.
Jeg var otte. Han var væk i to en halv uge.
Efterlod han dig bare?
Det var fint nok.
Far ville vandre mange mil efter sprut, men ikke rokke sig efter venlighed.
Hvor er jeg dog forstoppet.
Jeg er ellers altid præcis som morgenbønnen.
Jeg kunne faktisk stille mit ur efter mine tarme.
Hvis man sprættede min mave op, ville man finde lorte -
- der ligger som i en brændestabel.
- Hjemmeværnet! - Der er en overfart længere fremme.
Kom så.
- Se her. - Dæmp dig!
Se lige her!
- Det er en god sav! - Og det er ikke din.
Du er et kristent menneske. Kender du ikke dine bud?
Vorherre er meget fleksibel, hvad angår ejendom.
Vi kan bruge saven til meget.
Fælde et træ. Spille musik.
Du kommer til at takke mig.
Jeg siger tak, når du er væk, og jeg har fået mad.
Du skal nok takke mig.
Goddag!
Min gamle tyr er vandret væk og er død i bækken her.
Nu ligger den og forgifter vandet.
Tak. Du er en sand kristen.
Det er ligegodt en fæl lugt.
Den har været død et pænt stykke tid.
Det bliver svært...
Hvis I hjælper mig, laver min kvinde et solidt foder.
Jeg får en idé.
Min sav er løsningen.
Man skal vist være to. En i hver ende.
Ja.
Giv mig saven.
- Vi saver den op i dele. - Ja.
Begynd ved halsen.
Det er i sandhed væmmeligt!
Der ligger min hytte.
Jeg håber, I kan kapere en håndfuld kvindfolk.
Åh gud! Du milde skaber! Halleluja!
Israelitterne!
- Hvad skete der? - Han skal skide og kan omsider.
Israelitterne skal fly fra Ægyptens bredder!
Gutterne her skal spise med!
Da jeg tog min kvinde med hjem -
- dukkede hun op med sine tre søstre og deres unger.
Det er Mae, Dolly, Shyla -
- og den kønne i blåt er min kone, Lila.
Det er nogle prægtige fruentimmere!
Jeg er ved at besvime.
Mit hjemmebryg er lumsk.
Man bliver rundtosset.
Se. Han er helt væk.
Hans øjne er væk.
Jeg skal af sted, når jeg er mæt. I morer jer for meget.
Nå da... Farvel.
Jeg skal se til nogle fælder.
Men jeg kommer tilbage inden mørkets frembrud i morgen. Er I her stadig?
Det vil jeg sandelig bede til.
Så siger jeg godnat. Jeg må af sted.
Jeg har en lang rejse foran mig, før jeg når Blue Ridge.
Hvorfor har du så travlt?
- Måske lægger jeg mig lige lidt ned. - Ja.
Huset hælder lidt.
Det er godt nok lidt skævt.
Hvad siger du, pastor?
Jeg skal ud i røgeriet.
Og jeg er klar til en afvaskning.
Mae, tag dig af ham.
Gå så i seng.
Alle andre har noget at ordne.
Gå så i seng.
Lila, du bliver hos børnene.
Vi ses.
Han er min. Du kan gnubbe skridtet op ad præsten.
Han skal tage mig, til jeg stønner.
Han er køn, ikke?
Væk med dig.
Hun burde slet ikke få en mand.
Hvad siger du så?
Hvordan bekommer dét dig?
Jeg må af sted.
Du kan ride mig helt til Kina.
Er du genert? Vil du have en hånd?
Nej.
Lad os se, hvad vi kan mønstre.
Se nu der!
Luder!
- Hjemmeværnet! - Dæk dig til!
Jeg sagde jo, du ikke måtte røre ved pengene!
Jeg bad til, at du kiggede ind.
- Op! - Godaften, Hank.
Godaften, Hank.
- Det tog sin tid. - Op med dig!
I tåber hopper på den hver gang.
Gud straffer dig, din Judas!
- Tak. - Gud straffer dig!
Du har vores liv på din rådne samvittighed.
Din rådne samvittighed.
Hold så kæft!
- Det var en fornøjelse, drenge. - Judas!
Spar på krudtet.
Der er lang vej tilbage til slagmarken.
Ada Monroe og Ruby Thewes, hvor ser I ud!
- Hvordan det? - I ligner et par vindblæste fugleskræmsler.
Vi har brug for et fugleskræmsel. Fuglene har ædt vores vinterafgrøder.
Som tak for al din hjælp... Kaffe og en tærte.
Rigtig kaffe.
Ikke cikorierod og jord. Vi fandt en sæk i spisekammeret.
Tak skal I have.
Ruby, det glæder jeg mig til.
Det gør vi alle... Esco og jeg.
- Hun har bagt den. - Jeg har bagt den.
Du milde skaber!
Jeg lever stadig.
Esco bliver ærgerlig over, at han ikke fik hilst på jer.
Var det ikke underligt?
- Hvad? - At hun stod ved hoveddøren?
Ja.
For det første har jeg kendt hende hele livet og har aldrig stået udenfor.
Hun ville invitere en ulv indenfor.
Måske var hun optaget.
For det andet var Swanger hjemme. Jeg kunne lugte hans pibetobak.
- For det tredje... se de marker. - Hvad er der med dem?
For en uge siden var der hø i hoftehøjde.
Vil du påstå, én gammel mand og hans hund kan fjerne det?
Yankee'er!
Et kavaleri! Nordstatshæren!
- Lige over bakken. - Få de læs lort op på bakken.
Få hestene væk.
Hvis de ser os, er vi dødsens!
Hvis I siger den mindste lyd...
Jeg vil væk herfra.
Jeg vil ikke skydes igen for en sag, jeg ikke tror på.
Kom så. De kan ikke skyde os.
- Kom så! - Bajonetter!
Tag deres støvler og geværer!
Kom så.
Det fugleskræmsel jager ingen yankee på flugt.
Eller laver du din egen mand?
Nej.
Jeg kommer forbi... i ny og næ.
Jeg rider ikke bare videre. Jeg passer på dig.
Det ved jeg godt.
Jeg har set dig.
- Og jeg bryder mig ikke om det! - Hvor er din lille tjener, Ruby?
Sælger hun mere af din fars sølvtøj?
- Hold så op! - Hun plukker dig!
Hun plukker dig!
Gården er øremærket til mig! Hører du, kvinde?
Du får brug for mere end et fugleskræmsel!
Goddag.
Lad være med det. Hvorfor deler de sig?
Man går ikke i marken med et gevær.
Der er krig. Forsvind fra min jord!
- Er dine drenge kommet hjem? - Jeg har ikke set dem i fire år.
De bekæmper andre drenge, ikke gamle folk.
Så må vi altså godt se os omkring?
Vi tror nemlig, de er her.
Vi tror, I holder dem skjult.
Hvad skal jeg give dig? En kylling? Et lam?
Ja.
Men sagen er den... Du har kun et gevær. Vi er fem.
Det er ikke en lige kamp.
Hvad var det?
Du holder desertører skjult. Jeg kunne konfiskere alt her.
Hver en tallerken, hvert et lagen, hver en kyllingelort.
Jeg kunne konfiskere din kones røvhul, så du skal ikke tilbyde mig en fugl!
Kom så, drenge!
Moar kalder på jer!
Mor!
Nej.
Kors i røven!
Hvis jeg havde vidst, du vejede så godt til -
- havde jeg ladet dig ligge i de lænker.
Sally.
Nej.
Ada.
Skat, hvad siger du?
Hun siger: "Bare glem det."
Nu!
Få løkken af halsen!
Det her varer ikke ved!
Gud vil ikke lade det...
... vare ved.
Hvor længe har jeg sovet?
To-tre dage. Ikke længe nok.
- Jeg kan ikke blive her. - Sid ned, før du dratter om.
Jeg er desertør.
Hvis de finder mig, kan det gå ud over dig.
Hvad skal de gøre? Afkorte mit unge liv?
Jeg har lært, at man kan overleve på en ged.
En ged giver én selskab -
- mælk og ost.
Og når man har brug for det -
- godt kød.
Sådan, min skat.
Har du været i krig?
Sommetider dræbte jeg i dagevis.
Ansigt til ansigt med fjenden.
Jeg har slået ham ihjel hver gang.
Han har aldrig slået mig ihjel. Jeg ved ikke hvorfor.
Han har prøvet efter alt at dømme.
Ja, det har han velsagtens.
Jeg tror, der er en plan for os alle sammen.
Se naturen. En fugl flyver et sted hen, samler et frø op -
- skider et frø ud, og en plante vokser op.
Fuglen har en opgave, lorten har en opgave, frøet har en opgave.
Og du har en opgave.
Du har gjort det godt.
Du er et dejligt dyr.
Sommetider tror jeg, jeg er gal, men så er det bare sult.
Drik det her.
Det lindrer smerten, og du falder i søvn.
Venter hun på dig, hende Ada Monroe?
Det har hun gjort. Jeg ved det ikke.
Jeg ved ikke, om hun overhovedet kan kende mig.
Læg dig ned.
Jeg er drengen, der er blevet væk -
- alt for længe og uden at opnå noget.
Ligesom enhver anden idiot, der sendes i krig med et flag og en løgn.
Det er opiummet, der virker. Det er godt.
Fortæl noget mere.
Hun gav mig en bog...
Ada Monroe.
Af en ved navn Bartram.
Han har beskrevet sine rejser.
Sommetider er bare det at læse navnet på et sted...
... i nærheden af mit hjem...
Sorrell Cove.
Bishop's Creek.
De steder tilhørte nogen før os.
Cherokee-indianerne.
Hvad kaldte de Cold Mountain?
Hvordan kan et navn, som ikke engang er et rigtigt navn...
... gøre én så ulykkelig?
Det er hende.
Det er hende, jeg er på vej hjem til.
Og jeg kender hende dårligt nok. Jeg kender hende dårligt nok.
Jeg kan bare ikke komme hjem.
At have rejst så langt -
- fra øst til vest på en lang og grusom færd.
Jeg må lukke øjnene.
Mine fødder betræder Guds overflader.
Hans have, sumpe, skrænter, højderygge -
- for omsider at finde -
- et mærke i den smertende sne, hvorfra jeg gennem et blåt skær beskuer -
- en verden, hvor bjerge står på bjerge.
Ada!
- Det er en mand! - Hvad?
Han plyndrede vores majsforråd og gik i fælden.
Det er ham, der hyler.
- Hjælp! - Hør selv.
Hjælp!
Hør så her!
Sigt! Du har et gevær rettet mod din bagdel!
Få mig ud herfra, for pokker!
- Er du bevæbnet? - Nej.
Min næve er ved at falde af.
Det er løgn!
- Stobrod Thewes! - Ruby?
Det er min far.
Jeg kan altså godt spise, mens hun gør det.
Du spiser altså ikke indenfor.
For det første bliver man hængt for at huse desertører.
For det andet... Selv hvis man var belønnet for det, måtte du spise udenfor.
- Du er arret. - Hvad?
Dit hjerte er arret. Jeg har gjort dig uret.
Du ville være rigtig arret, hvis fælden ikke var indhyllet i sækkelærred.
- Hvilket var min idé. - Netop!
- Jeg har svigtet dig. - I guder!
Jeg har lavet 50 sange med dig i tankerne.
Ruby dit og Ruby dat... "Ruby med de funklende øjne".
Lad os lige blive enige om en ting.
Du gav mig bank, forlod mig -
- og ignorerede mig, og så gav du mig flere bank.
Alt det overgår "Ruby med de funklende øjne".
Jeg har ændret mig.
Krigen forandrer folk noget så grusomt.
Ruby har vel fortalt, at jeg ikke altid var en engel?
- Du var et dumt svin! - Det kan jeg ikke benægte.
- Vil du godt få ham ud? - Musikken har forandret mig.
Jeg er fuld af musik.
Bare jeg havde taget violinen med. Jeg har fået en ny.
Det er en smuk violin fuld af musik.
Jeg anede ikke, jeg havde det i mig.
Nu er du klar.
Gud velsigne jer.
Okay...
Har du ingen ordentlig frakke?
Jeg klarer mig.
Og bare sig til. Så holder jeg mig væk.
Jeg vil ikke genere dig og din frue.
Jeg er ikke Rubys arbejdsgiver.
- Så må De undskylde. - Det er der ingen, der er.
Min kammerat har brug for en frakke. En tyksak ved navn Pangle.
Vi gemmer os i en grotte med en sanger fra Georgia -
- og Pangle fryser som en tynd mand. Men ingen frakke er stor nok.
Jeg elsker dig, Ruby.
Hvis himlen nu skulle falde ned...
Du har altid været en god pige.
Hvor er han dog fuld af gylle.
Hvis vi lagde ham i jorden, ville der vokse en til af slagsen op.
Det er medicin og gedekød.
- Du er led og ked af begge dele. - Jeg er dig en stor tak skyldig.
Den er bare til pynt.
Ruby med de funklende øjne!
Gå tilbage til, hvor I kom fra.
- Tak for frakken! - Tak for maden!
Ruby med de funklende øjne!
Jeg elsker min frakke!
"Min kærlighed til Linton er som skovens løv."
"Den falmer med tiden, som træerne falmer ved vintertide."
"Min kærlighed til Heathcliff er som de bestandige klipper underneden."
"De er kun kilde til liden synlig glæde -"
"- men de er nødvendige."
"Jeg har ham altid -"
"- altid i tankerne."
Hun gifter sig ikke med Linton, vel?
Man kan ikke sige det om Heathcliff og så gifte sig med Linton.
Det finder vi ud af...
I morgen.
Jeg venter ikke til i morgen.
Ruby...
"De er kun kilde til liden synlig glæde -"
"- men de er nødvendige."
Det kan jeg godt lide.
Jeg er sydstatssoldat på orlov.
Jeg har brug for ly for natten og mad.
Jeg har et gevær!
Udmærket.
Jeg har kun bønner og majsbrød.
Tak.
Jeg er, som du kan se, alene med mit barn.
Jeg må vide, at du ikke vil mig noget ondt.
Nej.
Jeg vil ikke have den.
Hvis det stod til mig, fjernede de alt metal fra denne verden.
Hver en klinge, hvert et skydevåben.
Så... Du er jo brændende varm, lille mand.
Er dit barn sygt?
Min mand er død. Han faldt i Gettysburg og så aldrig sin dreng.
Det gør mig ondt.
Sådan er det stort set i alle hjem.
Mand død, kvinde efterladt.
Det er jævn mad, men den er varm.
Jeg har ikke mødt vildt. Kun brøndkarse og rødder...
Jeg må prøve at give ham mad.
Du må spise noget, skat.
Han vil ikke spise.
Jeg hedder Inman. Det er mit navn.
Sara.
Mit barn hedder Ethan.
Det glæder mig at møde jer.
Du ser ud til at være på hans størrelse.
Han var også slank af statur.
Tak.
Sidder det, som det skal?
Det er et par gode støvler.
Jamen så siger jeg godnat.
Godnat.
Hun siger ingenting!
- Hun kan ikke tale, har jeg jo sagt. - Er hun evnesvag?
Nej! Tag dig ikke af ham.
Kommer du indenfor?
Vil du gøre mig en tjeneste? Vil du...
Vil du lægge dig her ved siden af mig uden at gøre mere?
- Jeg går. Skal jeg gå? - Nej.
Det må du ikke.
Sagen er den...
Jeg elsker en pige...
Jeg elsker en pige meget højt.
Prøv at sove.
- Glædelig jul, Pangle. - Godnat, frøken.
Glædelig jul, Georgia.
- Glædelig jul, frøken Ada. - Glædelig jul.
- Glædelig jul, skat. - I må ikke sove her.
Det er farligt.
- I må ikke sove her. - Det er bidende koldt.
De kunne blive en enkelt nat.
Jamen så bliver de en nat til.
Jeg klarer mig. Frakken er varm.
Hvad med på søndag... nytårsaften?
- Måske. - Vi går et bedre år i møde.
- Krigen er slut om en måned. - Det sagde han for en måned siden.
Sådan startede hele krigen.
Godnat, frøken Sally. Glædelig jul.
- Godnat, frøken Ruby. - Godnat.
Du sover hos os i nat, Sally.
- Det er min Ruby. - Hun er noget særligt.
Hvad er Georgia for et navn?
Det er bare der, han kommer fra.
Det skulle være den grimmeste stat på denne jord.
Hvorfor går du op i hans navn?
Hvad hedder den klump stjerner lige der?
Dér?
Det er Orions bælte. Og det er Tvillingerne.
Og det er Store Hund, Canis Major.
Hør hende lige.
Hun er blevet til en rigtig naturpige.
Jeg har altid kunnet stjernerne. Det har aldrig været mit problem.
Jeg elsker dig, skat.
Hvis den store himmel nu skulle falde ned...
Og jeg elsker også dig, Sally.
Det gør jeg.
Op!
Skynd dig ud! Yankee'erne kommer!
Yankee'erne er her!
Hvis de finder dig her, går det ud over os alle sammen!
- Jeg kan prøve at bekæmpe dem. - Nej! Mit barn!
Bare kom væk!
Vi er fra nordstatshæren. Vi leder efter mad!
Luk op. Vi er sultne!
- Jeg har ikke noget! - Det vil tiden vise.
Der er et spædbarn. Hent det.
Min dreng er syg. Skån ham. Jeg har ingenting!
Ja. Tag hønsene. Det er det eneste, jeg har.
Hun siger, hun kun har høns.
Din løgnagtige sæk!
Vi er sultne. Vi har masser af tid.
De fugle er ikke nok til vinteren.
Dæk min dreng til.
Bare fortæl, hvor der er mad.
Min dreng er syg. Dæk ham til!
Jeg beder jer!
Vis nåde!
Jeg har et svin!
- Det står gemt bag huset. - Se efter.
Vis nåde!
Han er kun et spædbarn.
Han ryster.
Bare dæk ham til.
Hvad går der af jer?
Jeg har ikke andet.
- Det er ikke nødvendigvis rigtigt. - Jo! Lad mig komme ind.
- Jeg vil gøre hvad som helst. - Tag barnet med ind.
Lad os alle sammen gå ind!
Tag svinet! Jeg er så godt som død.
Tag svinet, for jeg er så godt som død!
Han begynder snart at skrige.
Og hvad så?
Så...
Hallo. Gem lidt til os andre.
Gå væk fra barnet!
Kom hen mod mig.
Du må ikke skyde. Vi ville bare have mad.
Tag støvlerne af.
Tag bukserne og skjorten af.
Du må ikke skyde mig.
Vi sulter. Vi har ikke spist i dagevis.
- Skynd dig så. - Vi sulter.
Vi har ikke spist i dagevis.
Skynd dig så!
Tak.
- Begynd at løbe. - Ja.
- Og bliv ved med at løbe. - Tak.
Jeg elsker sneen.
Jeg hader sneen... og kulden.
- Kom så! - Hvorfor har vi så travlt?
Hvis Ruby opdager, vi har sovet her, er fanden løs.
Min elskede, hvor er du?
Uden håb om at nå dig skriver jeg, som jeg altid gør.
Som jeg altid har gjort.
Mon vi kan spise det?
Hvis man steger det længe nok, kan man spise alt.
Hvor længe har det ligget der?
- Er du sulten? - Ja.
Ikke så længe.
Godaften. Jeg håber ikke, vi forstyrrer.
Må vi varme os ved jeres bål?
Teague... Kender jeg dig?
Stobrod Thewes.
- Er det din kone? - Det er en "han".
- Er han din kone? - Vi er musikere.
Han spiller banjo. Jeg har en violin.
Din øjesten har sul på kroppen.
- Det er et romantisk syn, ikke? - Det er ren kærlighed.
Spiller du på din violin?
Ja...
Vågn op.
Godaften, lille dame.
- Hvor er Georgia? - "Hvor er Georgia?"
- Kaptajn Teague siger, vi skal spille. - Med glæde.
Vi hørte om nogle desertører, som gemmer sig i en stor grotte.
- Det har jeg ikke hørt om. - Ved I ikke, hvor grotten er?
- Nej. - Jo! Han mener...
Nej. Der ligger en grotte oppe ved Bearpen Branch. Vi har spillet der.
- Jeg er aldrig stødt på desertører. - Det er ikke ved Bearpen Branch.
Han farer altid vild. Vi bor oppe i grotten.
Jeg frøs altid deroppe, indtil jeg fik min nye frakke.
Ruby har lavet den til mig. Jeg elsker min frakke.
Den her del har tilhørt en pastor, og den her har tilhørt en hest.
Ruby sagde, at jeg selv måtte vælge, om jeg ville bede eller vrinske.
Han aner ikke, hvad han siger.
Hans hjerne er på størrelse med en valnød.
Det er en god frakke.
Det knuste mit unge hjerte.
Skal vi være her hele natten?
Stil jer derhen.
Ruby ved ikke et hak om krigen.
De behøver ikke tænke på hende.
Eller Ada. Forstår De, hvad jeg mener?
Også dig. Stil dig derhen.
Skal I lave et ferrotypi af os?
- Du må ikke smile. - Hvad?
- Hold op med at smile. - Han smiler altid.
Han mener ikke noget med det. Jeg har sagt, at intet er et smil værd!
Dæk ansigtet til med hatten.
Dæk dit ansigt til med hatten.
- Ruby! - Hvad er der galt?
- Teague og hjemmeværnet... - Hvad?
De har skudt din far.
De har skudt din far og Pangle!
Jeg har sagt til Georgia, han kan sove i laden.
Han har intet tilbage. Han ville dø i sneen.
Han kan malke køerne. Dem var jeg bekymret for.
Det er fem timer herfra. Han har tegnet et kort.
Jeg er klar.
De fjolser overnattede i savværket.
Stobrod Thewes i en nøddeskal. Han skal altid kvaje sig.
De har sat spor i sneen, som hjemmeværnet kunne følge.
Det er som et skilt, der siger: "Skyd mig".
Ruby...
Det gør mig ondt.
Hele den her forbandede suppedas er menneskeskabt.
De kalder krigen en sky over landet. Men de har selv lavet vejret -
- og så står de i regnen og siger: "Pis! Det regner!"
Hvis jeg fælder én tåre for min far, har jeg hugget den fra en krokodille.
Han er her ikke.
Teague'erne har nok taget ham.
Det gjorde de med Swanger-drengene.
De klyngede dem op til skræk og advarsel.
De har taget hans frakke. Hvorfor har de gjort det?
Far!
Han trækker stadig vejret!
Det er Ruby!
Nu dør du ikke fra mig igen!
- Vi må få ham hjem. - Han klarer ikke turen.
Han har næsten intet blod tilbage i kroppen.
- Der er den. - Fik du den?
Der ligger et sted i nærheden.
Indianerne brugte det før i tiden.
Der er tag over hovedet og vand.
Jeg gemte mig der, når han blev hidsig.
Jeg finder noget mad.
Tag geværet med.
Det var fandens!
Vend om!
Gå tilbage til det sted, du kom fra!
Vend om!
Ada?
Ada Monroe?
Vend om, eller jeg skyder!
Inman?
Du må hellere komme med.
Ruby.
Det er Inman.
Tillykke.
Jeg må sende dig ud med et gevær noget mere.
Han er vist lige ved at dratte om.
- Det trænger jeg nok til. - Er du blevet skudt?
Ikke for nylig.
Han sover.
Han ser også udmattet ud.
Jeg har set ham.
I Sally Swangers brønd. En mand som en sort plet i sneen.
- Der kan du bare se. - Det var ikke det samme, jeg så.
I brønden var det, som om han faldt.
- Du husker nok bare forkert. - Jeg husker det tydeligt.
Der var krager... sorte krager.
De kom imod mig.
Jeg troede, at jeg så ham falde.
Men jeg så ham komme tilbage til mig.
Jeg har store planer med gården.
Det ved jeg godt.
Det ved jeg godt, du har.
Jeg har et klart billede af, hvad det skal blive til.
Jeg ved nu ikke...
I al den tid har jeg lagt is om mit hjerte.
Hvordan får jeg det til at smelte?
Er du færdig med min dolk?
Vi skal tilberede en fugl.
Jeg er næsten færdig.
Du er ligegodt lidt af en kluddermikkel!
Kom med den.
Jeg skærer dig ikke.
Det ville nu ikke gøre nogen forskel.
Har du de rette følelser for hende?
Du må ikke dreje hovedet.
Det har jeg.
Undskyld.
Jeg prøvede at være stille.
Fik du mine breve?
Jeg fik tre breve.
Jeg bar dem i bogen fra dig.
Den af Bartram.
Jeg har nok sendt 103 breve.
Har du skrevet til mig?
Når jeg kunne.
Jeg kan fortælle, hvad jeg har skrevet.
Jeg beder til, at du har det godt -
- og til, at jeg er i dine tanker.
Du er det eneste, der afholder mig fra at glide ned i et sort hul.
Hvordan har jeg gjort det?
Vi kendte dårlig nok hinanden. Det var nogle få øjeblikke.
Tusinde øjeblikke.
De er som en pose små diamanter.
Det betyder intet, om de er virkelige eller fantasi.
Din hals...
Den er ægte.
Følelsen af dig i mine arme, da jeg trak dig ind til mig.
Du pløjer en mark.
Du bærer på en bakke.
- Du ville ikke komme ind. - Nej.
Så jeg måtte tage en bakke med -
- så jeg kunne komme ud til dig.
Det kys...
... som jeg har kysset hver eneste dag på min færd...
Hver eneste dag har jeg ventet...
... længtes efter at se dit ansigt.
Hvis du kunne se mit indre...
... hvad man så end kalder det...
Min sjæl... Det er det, jeg frygter.
Jeg tror, min sjæl er ødelagt.
De blev ved med at prøve at dræbe mig.
Men jeg var ikke klar.
Men hvis jeg havde godhed, så har jeg mistet den.
Hvis jeg havde ømhed, så har jeg skudt den ihjel.
Hvordan kunne jeg skrive til dig efter det, jeg havde gjort?
Efter det, jeg havde set?
For det første... Luk døren. Jeg hundefryser.
For det andet... Luk den anden dør. Det er hundekoldt.
Jeg stak fingrene i ørerne for ikke at høre -
- hvem der har en pose diamanter, og hvem der bærer på en bakke.
Hvis man vil høre en masse gylle -
- skal man bare lytte til to kærester.
I kan ævle-kævle hele natten lang. Jeg lægger mig ind til ham.
- Nu siger jeg godnat. - Nej.
Du må ikke sige godnat.
Krigen har gjort visse ting meningsløse.
Det er svært at forestille sig et bryllup.
Det ville selv min far kunne forstå.
Ada, jeg vil giftes med dig.
Hvis du vil have mig.
Er der ikke en religion, hvor man bare skal sige:
"Jeg ægter dig" tre gange, og så er man mand og kone?
Jeg ægter dig.
Hvorfor er det sjovt?
Jeg tror, det er: "Jeg lader mig skille" tre gange, og så er man skilt.
Jeg kan vente på dig.
Inman, jeg ægter dig. Jeg ægter dig. Jeg ægter dig...
Jeg har så mange knapper. Undskyld.
Vil du vende ryggen til?
Nej.
Nej, det vil jeg ikke.
Jeg finder et godt sted til din far.
- Gå I bare i forvejen. - Nej.
- Vi kan tage af sted sammen. - Det her er bedst.
Vi er desertører. I har ikke gjort noget.
Han har ret.
Jeg skal vel bede om din tilladelse, Ruby -
- hvis jeg vil bo i Black Cove.
Så lad gå.
Hold dig på hesten.
Og du mister den ikke eller sælger den!
Vi skal bruge den på gården.
Godt, far.
Jeg vil ikke slippe dig.
Jeg er tilbage inden mørkets frembrud.
Godt...
Jeg håber, Georgia har passet dyrene.
- Jeg vidste, du tænkte på ham. - Nej.
Jeg tænkte på udspilede yvere.
- Og før du siger, det kommer ud på ét... - Jeg siger ingenting.
Frøken turteldue!
Hold op!
Det var en lang begravelse for din far.
- Det var gravøl. - På irsk manér.
Din ven, Georgia...
Vi kiggede forbi, da vi hørte, I husede desertører -
- og han fortalte efter nogen overtalelse, at I var heroppe.
Vi har været oppe og nede ad bjerget.
Endevendt det.
Dommens dag kommer.
Når denne krig er slut, kommer dommens dag.
Har du syet denne frakke? At hjælpe en desertør er landsforræderi.
Jeg ved, den er halvt hest og halvt pastor.
Dommens dag?
Den hører din verden til.
Ikke min.
Det var fandens! Det er sgu en sejlivet stodder.
- Nej! - Ruby!
Inman!
Kaptajn Teague!
- Kom ned. - Nej. Jeg har det fint heroppe.
Jeg skyder hesten under dig.
- Rider du på kaptajn Teagues hest? - Ja.
- Er han død? - Det håber jeg.
Giv mig din pistol og rid hjem.
Jeg er led og ked af at slås!
Du skyder mig jo bare.
Nej, og jeg rider ikke ned ad bjerget med dig lurende et sted.
Det er det, man kalder et dilemma.
- Ved du, hvad jeg har på min side? - Hvad har du på din side?
Ungdommens selvtillid.
Inman!
Nej!
Jeg... kom tilbage.
Jeg elsker dig.
Det, vi har mistet, får vi aldrig tilbage.
Landet heles ikke.
Der er udgydt for meget blod.
Hjertet heles ikke.
Vi kan kun slutte fred med fortiden -
- og prøve at tage ved lære af den.
Hvad laver du?
Han døde om natten, min egen.
Kom med ham.
- Du må ikke slå ham ihjel. - Nej nej.
Vi må gøre noget. Ellers dør han også.
Så så.
Vi prøver en lille fidus.
Nu er der dage, hvor jeg formår ikke at tænke på dig.
Hvor mine gøremål trænger sig mere på end mit hjerte.
På denne årstid summer det hele af liv.
Jeg ser dig i alting.
Som var du stadig på vej hjem til mig.
Hvis du kunne se os nu denne påskedag i Black Cove -
- ville du vide, at din rejse var det hele værd.
Grace Inman, der er ikke blevet sagt værsgo.
For gode venner, god mad, god familie -
- og alle vores velsignelser takker vi dig, Herre.
Amen.
Skat, der er ingen cider.
Jeg må hellere hente den. Det har jeg jo fået ordre til.
Jeg kiggede ned i Sallys brønd en gang til -
- og denne gang var der intet, der plagede mig.
Kun skyer. Skyer... og så...
Sol.